![muiloburbulas_600 muiloburbulas_600](../files/muiloburbulas_600.jpg)
Sportinis kelias priklauso nuo motyvacijos. Motyvacija kaip vienas iš pagrindinių kelio į pergales veiksnių patenka į pagrindinių psichologinių problemų penketuką greta savireguliacijos, pasitikėjimo savimi, baimių ir dėmesio valdymo.
Motyvaciją didinančių veiksnių paieškos vyksta nuolat. Šiuo metu pripažįstama, kad kuo daugiau treneris žino motyvuojančių veiksnių ir strategijų, tuo efektyviau jis gali jas pritaikyti kiekvienam savo sportininkui.
Šiame straipsnyje supažindiname su pagrindinėmis motyvacijos strategijos „Tu esi TU“ kryptimis. Šios strategijos esmė – pabrėžti sportininko (-ės) individualumą, unikalumą, parodyti su tuo susijusius veiksnius.
1 kryptis: nuolatinis augimas
Įsivaizduokite, nueinate pas siuvėją pasisiūti Jums reikiamų drabužių. Siuvėjas Jus kruopščiai išmatuoja, BET! vieną vienintelį kartą visiems laikams.
Tai neįmanoma.
Tą patį galime pasakyti ir apie save: mes nuolat kintame, augame, formuojamės. Net jei mums atrodo, kad jau susiformavome, kinta aplinka (klimato kaita, technologinės naujovės, politinė, ekonominė situacija), prie kurios mes bent minimaliai privalome prisitaikyti, taigi keičiamės patys; keičiasi ir mūsų kūnas, o pagal jį ir mūsų įpročiai; tinklas mus supančių žmonių taip pat keičiasi, taigi vienos mūsų savybės išryškėja, kitos – nublanksta, o dar kai kurios – susiformuoja; pokyčiai profesinėje sferoje vyksta tokiu greičiu, kad prieš dvejus metus buvę aktualūs dalykai, dabar yra sena informacija, taigi mes žinome daugiau ir valdome specialybinius dalykus inovatyviau.
Mes keičiamės.
Dabar mes galime pripažinti, kad mes vis dėlto keičiamės.
Ir keičiamės ne savo noru – kai aplinkybės priverčia.
Bet juk galime ir patys numatyti savo augimo kryptis! Dabar, kai žinome, kad mes nuolat augame.
2 kryptis: augimo džiaugsmas
Vienas iš trenerio darbo sunkumų – įdiegiamos technikos naujovės. Pastangų daug, o rezultatas beveik nulinis - vis tiek niekas nesikeičia.. Šiuo atveju tereikia pažvelgti į praeitį ir pamatysime, kad dabar tai, kas kadaise buvo naujovė, yra dalykai, be kurių neįsivaizduojama kasdienybė!
Vadinasi, pradžioje vos matomi pokyčiai, kuriuos vertiname kaip beveik nulinius, duoda gausų derlių laikui bėgant.
Tačiau kodėl nesidžiaugiame?
Juk naujovių įvedimas, kaita - tai nauji įspūdžiai, pozityvūs išgyvenimai!
Mes nematome pokyčių naudos ateityje. Charizmatiški žmonės turi savybę matyti, kaip bus, kai projektas bus įgyvendintas, kai bus suformuotas naujas įgūdis, kai išsiugdysime tam tikrą savybę.. jie mato, kaip jie pasikeis, kiek jiems galimybių atsivers, kai tai įvyks. Arba kaip bus puiku, kad žmonės galės paprasčiau gyventi ir pan.
Mes dažniausiai koncentruojamės į sunkiai naujoves priimačią dabartį. Didžioji dauguma žmonių stabilumo nesieja su naujovėmis, todėl net ir progresyvūs dalykai, kurie vėliau bus įvardijami kaip savaime suprantami, skverbiasi į gyvenimą su dideliu pasipriešinimu pradžioje. Negatyvi reakcija žlugdo bet kokią motyvaciją. Štai dėl ko tiesiog būtina pasižiūrėti į priekį ir pasidžiaugti, kaip bus puiku, kai...
Niekas taip labai nemotyvuoja kaip dėl augimo įgyti nauji įspūdžiai ir pozityvūs potyriai.
3 kryptis: gamtos duotybė ir unikalumas
Kartą ūkininkas rado miške mažą erelį. Apsidairė. Aplinkui nebuvo matyti jokio lizdo, į kurį jis būtų galėjęs įkelti mažylį. Taip mažas erelis atsidūrė ūkininko fermoje. Apgyvendino jį kartu su vištomis, lesino grūdais, kaip ir vištas. Kartą pas ūkininką apsilankė veterinorius. Pamatęs erelį tarp vištų, paprašė, kad šis jį jam atiduotų. Ūkininkas neprieštaravo. Veterinorius pamažu pradėjo pratinti ūgtelėjusį erelį prie kitokio maisto, prie laisvės, tačiau jam niekaip nesisekė išmokyti jo skraidyti. Vieną dieną veterinorius nusinešė erelį ant uolos, pastatė jį ant krašto ir .. stumtelėjo. Erelis suplasnojo sparnais ir nuskrido.
Tačiau ar jis būtų galėjęs skraidyti, jei būtų ilgiau pagyvenęs vištidėje?..
Kiekvienas iš mūsų turime gavę dovanų iš gamtos predispozijas kažkam. Tuo esame unikalūs. Nors turime atsižvelgti, kad laikas ir sąlygos, per kurį galime pasinaudoti dovanomis, yra ribotas.
Taigi svarbu atpažinti, kas mums duota, ką mes galime ir pagal tai gyventi.
Efektyvaus pritaikymo praktikoje!